K-vitamin

Tillbaka till Vitaminer

Funktioner
Namnet vitamin K kommer från ordet koagulering. Det var en dansk på 1900-talet som isolerade ett ämne i en växt och det visade sig att det ämnet var nödvändigt för att blodet skulle koagulera (stelna vid sår så att man inte förblöder). Det är många saker som påverkar vår koaguleringsförmåga i blodet men man har funnit att en av anledningarna till att det koagulerar är protrombin. Vitamin K är med och påverkar karboxyleringsprocessen (lägga till en OH- grupp eller aldehyd) till ett förstadium av protrombin och gör att det blir aktivt efter processen. Efter denna process är det möjligt för protrombinet att binda till sig kalcium som har påverkan vid koaguleringen. Vid karboxyleringen får man ϒ-karboxiglutaminsyra med en annan beteckning Gla. Gla har då påverkan på koaguleringen. Gla har även påverkan på vårt skeletts uppbyggnad då man kunnat isolera det från benvävnad. Det medverkar i skelettomsättningen.

Kemisk uppbyggnad
Vitamin K är namnet på de olika kinoderivat som finns. Dessa derivat delar man in i två grupper. Grupp ett är vitamin K1 (fyllokin) och grupp två är vitamin K2 (menakioner). Fyllokin är en gul vätska och finns i växtriket. Menaktioner finns i djur och bakterier och det är ett gult kristalliknande ämne. Det finns ett ämne till vitamin K3 som används som läkemedelspreparat och till skillnad från vitamin K1 och K2 som bildas i tarmfloran, framställs vitamin K3 på syntetisk väg. Det som skiljer vitaminet K3 från de andra två är att det vitaminet saknar sidokedjan som båda de andra har. Därför skulle man kunna säga att vitamin K3 skulle kunna ses som ett provitamin. Man har även sett att vitamin K3 ibland har haft en giftig påverkan när det har reagerat med speciella preparat och som en följd av det har man helt enkelt bara bytt ut det mot andra ämnen.

Absorption och transport
Precis som de flesta vitaminer tar kroppen upp vitamin K i tarmen men vitaminet kan även bildas i tarmfloran och man tror att vi producerar ungefär lika mycket i tarmen som vi tar upp (50% av varje). Upptaget av vitaminet vi får i oss genom kosten varierar mycket från person till person, men det ligger någonstans mellan 10-70 %. Transporten bort från tarmen går till på precis samma sätt som för de andra vitaminerna som är fettlösliga, vitaminet transporteras med klyomikronerna (som är stora lipoproteinpartiklar som transporterar bland annat lipider som tas upp av födan) till bland annat levern. Lagringen i levern är inte så stor eftersom att vitaminet omsätts snabbt. Vitamin K1 tas upp i lymfsystemet i kroppen.

K-vitaminbrist
Risken för att få vitamin K brist är inte särskilt stor om man inte har någon sjukdom. Kroppen producerar oftast ganska mycket och tillsammans med det vi får i oss via maten brukar det vara tillräckligt. Det finns dock undantag och det är när vi är nyfödda. När vi föds har vi inte den tarmfloran i kroppen och därför produceras det inget vitamin K i tarmen vilket gör att vi inte får i oss tillräckligt. För att lösa det ger vi tillskott till nyfödda barn så de säkert får i sig vitaminet. Andra risker för att få brist kan vara om man är under behandling av antibiotika en längre tid eller om man har diarré eller onormal gallaproduktion.

Rekommendationer och K-vitamin i mat
Det behövs ungefär 1µg vitamin K per kilo kroppsvikt. Det är svårt att ge en exakt rekommendation av vitaminet eftersom att bakteriesyntesen i tarmen är olika hos alla människor. Därför finns det ingen rekommendation i Sverige men i USA har man rekommendationen att män ska ha ett dagsintag på 120µg och kvinnor 90µg.&nbsp Vitamin K kan man hitta i många livsmedel. Det finns mycket vitamin K i mörkgröna grönsaker som broccoli, spenat, brysselkål, vegetabiliska oljor och i vissa alger. Det går även att hitta i djurriket som i äggula eller lever men mängderna i dessa livsmedel är mycket små.

Tillbaka till Vitaminer

Källor
http://www.alternativmedicin.se/sok/Vit-020.html

Näringslära för högskolan/vitamin K (5.e upplagan)

Bildkällor
Bild 1: Foto av André Karlsson

Bild 2: http://commons.wikimedia.org/wiki/File:Menakinon.PNG

Bild 3: http://commons.wikimedia.org/wiki/File:VitaminK1.png